VARNING INFRASENSORISKA PREPARAT
DESTINATION: TANTALUS STRAFFKOLONI
TILL: Dr Tristan Adams
Klar att stråla ner.
Skicka.
-Har ni problem? -Jag förstår inte.
Ni strålar ner last till en straffkoloni, mr Berkeley.
-Deras bevakningskraftfält. -USS Enterprise, Tantalus-kolonin.
-Fångvårdskolonin, kom. -Öppna ert kraftfält för last.
Enterprise, uppfattat. Vår bevakningssköld är nu öppen.
Skicka.
-Inkommande last? -Ett kolli.
Forskningsmaterial till centrala penologibyrån i Stockholm.
Tantalus last klar att stråla upp.
KLASSIFICERAT MATERIAL
Mr Berkeley, ni kanske ska läsa manualen om straffkolonirutiner.
-Genast, chefen. -Du kan nog låsa in det här först.
Jag skickar det till valvet.
Rymden - den sista gränsen.
Detta är stjärnkryssaren Enterprises resor.
Dess femårsuppdrag: Att utforska okända, nya världar-
-att söka upp nytt liv och nya civilisationer-
-att djärvt färdas dit ingen tidigare färdats.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 2715.1.
Bytte last med straffkolonin på Tantalus 5.
Åkte därifrån utan att gå ner.
Jag hade velat träffa dr Adams.
Har du varit på en straffkoloni och sett hans metoder?
-En bur är en bur. -Du ligger efter.
Det är mer som semesterkolonier nu.
Meddelande. Kör det i högtalarna.
Tantalus-kolonin till Enterprise. Vi kan inte hitta en av våra interner.
Han kan vara våldsam.
Kan ha gömt sig i lådan ni fick.
Jag repeterar: vi kan inte hitta en av våra interner.
Han kan vara våldsam.
Enterprise har uppfattat. Vänta. Säkerhetsberedskap 3.
Alla sektioner, beredskap 3. Vi kan ha en inkräktare ombord.
Alla sektioner, säkerhets- beredskap 3. Inkräktare ombord.
Hallå! Du från maskin!
Bryggan, sektion C, däck 14.
Sektion C, däck 14 har slagit larm. Någon i teknikeruniform.
Säkerhetskontrollen från bryggan.
Jag har dem. Spärrar av däck 14. Sökandet pågår.
Säkerhetsberedskap 3.
Runt 195 cm, i 40-årsåldern. Närmas med försiktighet.
Han är extremt farlig. Jag repeterar: närmas med stor försiktighet.
Inget på däcket. Han kan ha flytt ut. Utökar sökandet till gränssektioner.
-Enterprise till Tantalus-kolonin. -Tantalus-kolonin. Adams här.
Dr Adams, det här är kapten Kirk. Vi kan ha en av era fångar ombord.
Transportörmatrosen är medvetslös. Lastlådan öppen och tom.
-Han är ombord. -Hemskt ledsen.
Felet är mitt. Låt mig få upprepa: han är smart och extremt våldsam.
-Vidta alla möjliga säkerhetsåtgärder. -Vi håller dig underrättad. Kirk, slut.
Alla sektioner, säkerhetskoll pågår. Rapportera.
-Uppfattat. -Säkerhetsberedskap alla sektioner.
Intressant. Ni jordbor glorifierar organiserat våld i 40 århundraden.
Men ni fängslar dem som utövar det privat.
Och givetvis fann ditt folk ett svar.
Vi avskaffade känslor, doktorn.
Utan känslor finns inget motiv för våld.
Var är kapten?
Vem av er är kapten?
Jag är kapten Kirk.
Jag heter...
...Van Gelder.
-Jag vill ha asyl. -Under vapenhot?
Jag vill ha ert löfte först om att ni inte tar mig tillbaka till Tantalus.
-Inga löften. Ge mig vapnet. -Nej!
Nej, jag ska inte tillbaka. Jag slår hellre ut ert skepp.
Ni får välja, kapten. Jag förstör er kontrollpanel.
Ta honom till sjukan.
Vänd. Åk tillbaka till Tantalus-kolonin.
Abnormal, så klart.
Det är inte schizofreni, vävnadsskador eller någon sjukdom jag känner till.
Det krävdes tredubbel dos lugnande för att söva honom.
-Enligt rapporten var han pratsam. -Men inte vidare meddelsam.
Han hävdar en sak, glömmer det och hävdar sen någonting annat.
Men alltid med ett uns sanning i det. Jag vill bra gärna studera honom, Jim.
-Det är inte vårt problem, Bones. -Din dryga knapptryckande höjdare!
Du tvår dina händer. Är det ditt system?
Ni är båda rätt självsäkra, va? Oerhört kunniga.
För tillbaka honom. Låt någon annan oroa sig för honom.
-Vad sa du att du hette? -Vad jag heter?
Jag heter...
Simon...Van Gelder.
Jag var chef...
...chef...för Tantalus-kolonin.
Du ser vad jag menar?
Jag tog examen på...
Jag var assistent till...
Jag kände...jag kände...
Men de har raderat det.
-Raderat? -Redigerat.
Justerat. Brutit ner mig.
Men jag glömmer inte!
Du är helt ovetande. Du tycker att jag hör hemma där, va?
Död eller levande. Jag låter er inte flyga tillbaka mig. Jag ska inte dit!
Jag dör hellre. Hör ni det? Jag ska inte dit! Nej!
-När beräknas vi nå Tantalus? -Om 57 minuter och 30 sekunder.
Vad är så fängslande?
Ett identifieringsband från vårt skepps- bibliotek om doktor Simon Van Gelder.
-Dr Van Gelder? -Dr Van Gelder. Ingen tvekan.
-Vi har ett helt id-band på honom. -Skickad till Tantalus när?
Skickad dit för ett halvår sen som dr Adams kollega.
Skepp till planet. Tantalus-kolonin.
-Frekvensen är öppen, sir. -USS Enterprise till Tantalus-kolonin.
-Kapten Kirk söker dr Adams. -Vänta, Enterprise.
Kapten Kirk, dr Adams här.
Dr Adams, angående er rymling...
Mår dr Van Gelder bra? Och ert folk? Inga skador?
Inga döda eller skadade, sir. Är mannen dr Simon Van Gelder?
Ja. Är han verkligen oskadd? Vi var så oroliga.
-När han är våldsam... -Han är oskadd.
Vi tänkte att ni kan berätta om honom.
Han hade utfört experiment.
En stråle som vi hoppades skulle återanpassa oförbätterliga.
Van Gelder tyckte sig inte ha rätten-
-att utsätta någon annan för något som han inte provat på sig själv.
-Tragiskt, doktorn. -Jim, det låter inte helt sant.
Dr Adams, var snäll och vänta. -Förklara.
Jag tror honom inte. Jag förstår inte, men ju mer jag studerar patienten...
Du tror honom inte och förstår inte.
Vet du att dr Adams på 20 år-
-har gjort mer för att revolutionera och humanisera fångvården-
-än resten av mänskligheten på 40 sekel?
Jag har varit på straffkolonierna sen de började använda hans metoder-
-och de är inte burar längre.
De är rena, anständiga sjukhus för sjuka hjärnor.
-Lyssna! -Mina herrar.
Jag föreslår att ni frågar dr Adams om han vill ha tillbaka Van Gelder.
Dr Adams, angående Van Gelder...
Får jag fråga om era patrullmål?
Passerar ni något sjukhus som är överlägset vårt?
Jag vill att Van Gelder får bästa möjliga vård.
Tack doktorn. Jag tar upp det med fartygsläkaren. Vänta.
Bones, du har bollen. Vill du förorda ett bättre ställe?
Det finns inget bättre. Han vet det.
Det är inte det. Om något ovanligt försiggår där...
Ett antagande, doktorn.
Jag måste notera tvivel i min loggbok.
Då måste du svara i din loggbok.
Ledsen, Jim.
Dr Adams, det här är rätt pinsamt.
Enligt en sträng tolkning av stjärnskeppsreglerna-
-måste jag dra igång en undersökning av det här så att en rapport...
Du behöver inte be om ursäkt, Kirk.
Jag ser det som en tjänst om du strålar ner och kollar upp det själv.
Vi får inte hit så många besökare.
Jag hade uppskattat om du kom ner med minsta möjliga följe.
Vi måste begränsa kontakter utifrån.
Uppfattat, doktorn. Jag har besökt straffkolonier förut. Enterprise, slut.
Hitta någon hos dig med penologisk och psykiatrisk erfarenhet.
Om det går.
Ja, chefen.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 2715.2.
Standardbana, planet Tantalus 5.
Uppdrag: rutinkontroll i enlighet med fartygsläkarens sjukvårdslogg.
Vad gäller min sista notering verkar jag få träffa dr Adams till slut.
Men jag hade hellre gjort det under andra omständigheter.
Sjukan. Rapportera, doktorn.
Van Gelder är fortfarande våldsbenägen.
Du vill behålla honom tills jag slutfört min undersökning.
-Jag tror att vi borde göra det. -Jag ger dig teknisk hjälp.
En av våra psykiatrer har en bakgrund inom återanpassningsterapi.
Dr Noel. Väntar i transportörrummet nu.
Tack doktorn. Bryggan, slut.
-Koordinater? -Låsta. Klart att stråla ner.
Dr Helen Noel, kapten. Vi har träffats.
-Minns du inte? På labbets julfest. -Jo, jag minns.
-Du tittade in... -Ja, jag minns.
Problem, kapten?
Säg McCoy: Gud nåde honom om hon inte blir den bästa assistent jag haft.
Skicka.
In hit, förmodar jag, doktorn.
Det blir enklare om du säger Helen.
Det är en annan tid, en annan plats, en annan situation.
Självklart.
Hiss. Den åker rätt långt ner.
Inget för folk med svagt hjärta.
-God dag, kapten Kirk. Och...? -Dr Helen Noel.
-Ett nöje att äntligen få träffa dig. -Tack kapten.
Välkommen till Djävulsön, doktorn.
Du kanske kan kalla mig Helen.
Med så många titlar vet vi inte vem som talar med vem.
Det ska jag. Varsågod.
Jag måste lämna in mitt vapen.
Det behövs inte. Håll det bara ur sikte.
Jag vet att ni känner er lika nakna utan vapen som vi utan medicinlåda.
En liten skål. Något emot det?
Det är så roligt när vi får besök, vad orsaken än är.
Du bad om ursäkt från ovan. Glöm det nu.
Jag tror inte att ni kommer igenom bevakningsskölden. Ett ögonblick.
-Prova nu. -Kirk till Enterprise. Kom.
Enterprise. Spock här.
Din landningsposition var exakt.
Vi kom fram och är här med dr Adams. Kirk, slut.
Uppfattat, kapten. Enterprise, slut.
Lethe, kom in.
Lethe, det här är kapten Kirk och dr Helen Noel.
Lethe kom till oss för återanpassning och stannade som terapeut.
En mycket skicklig sådan.
Jag älskar mitt arbete.
Varsågod, kapten.
-Innan du kom hit... -Jag var en annan person.
-Ondskefull, hatisk. -Får jag fråga vilket brott du begick?
Spelar det någon roll? Den personen finns inte nu.
En del av boten är att gräva ner det förflutna.
Varför skulle en person fortsätta leva med outhärdliga minnen om inte...
Jag är säker på att du tycker som jag, doktorn...Helen.
Omkastning av minnesmönster är grundläggande i psykoterapin.
Ja. Och nu till skålen. Förlåt oss, Lethe.
Varsågod kapten.
Till hela mänskligheten, må vi aldrig finna rymden så vidsträckt-
-planeter så kalla, hjärtan och hjärnor så tomma-
-att vi inte kan fylla dem med kärlek och värme.
-Vilken rundtur. Väldigt imponerande. -Tack. Hej Karl...
-Doktorn... -Ja?
Jag var rädd att du skulle fråga om det.
Man vill inte tala om personliga misslyckanden.
-Det var ett experiment som gick snett. -Får jag se det?
Om det misslyckades...
-Ska vi överlåta det åt doktorn? -Du tog med mig för rådgivning...
En fördel med att vara kapten-
-är att be om råd utan att hörsamma dem.
Jag ger den ronden till kapten.
Du boxas någon viktklass över din. Vi tar en titt.
Jag är ingen brottsling!
Jag behöver inte...
...nervneutraliseraren.
Nervneutraliserare?
Kan du förklara det, dr Van Gelder?
Ett rum. En apparat.
Dörr. Kontrollpanel.
En apparat... En lampa!
-Lampan! -Vad händer i rummet?
En nervneutraliserare. Experimentell.
Vi tror inte att vi får så stor användning för den.
Strålen ovanifrån neutraliserar hjärnvågor.
Lugnar patienten. Skadar honom inte.
-Verkningarna är inte bestående. -Om det inte hjälper...
Varför vi fortsätter använda den?
Hopp. Det finns alltid en liten chans-
-att den kan hjälpa de mer våldsamma fallen.
Lugnande medel är bra, men att jämt spruta in kemikalier i en person...
Exakt min åsikt, Helen. Ska vi?
-Hur fungerar det? -Det är enkelt. Av och på-knappar.
Den stora kontrollen ändrar styrkan på hjärnneutraliseringsstrålen.
Kapten påminner mig om den gamle skeptikern-
-som krävde av den vise mannen-
-att få lära sig all visdom i världen när han stod på en fot.
Strålneutralisering har provats på Jorden.
Jag känner inte till tekniken här-
-men han har inte skapat en skräckkammare.
Det ville jag inte påskina.
Men du har inte ens nämnt var dr Van Gelder fick sin skada.
Precis här. Ja. Simon var en väldigt envis man.
Han kunde ha suttit i rummet i åratal med den strålningsvolymen eller mer.
Om han haft någon bredvid som kunde avbryta när han fick problem.
Men nej, han provade den ensam och på full volym.
Så synd.
Tack.
Du glömmer bort allt du har hört.
Att komma ihåg någon del av det, ett enda ord, vållar dig smärta.
Fruktansvärd smärta.
Som blir alltmer fruktansvärd när du kämpar för att minnas.
Ge oss vår nuvarande position.
I dr Adams arbetsrum, mr Spock. Hur så?
-Då är ni hos dr Adams nu? -Ja.
Kapten, Van Gelder har talat om ett särskilt behandlingsrum.
-Termen var "nervneutraliserare". -Ja, han skadades där. Jag såg det.
Dr Adams förklarade misstaget som Van Gelder gjorde.
Fortsätt, mr Spock. Något mer?
Mr Spock låter som en mycket duktig andreman.
Be honom tala fritt.
Jag ska träffa min personal. Ursäkta.
Vänta, mr Spock.
Dr Adams har gått. Vad är det, mr Spock?
Van Gelder är extremt uppjagad och varnar för att ni är i fara.
-Vad fånigt. -Repetera, jag hörde inte det.
Hälsa McCoy att experten insisterar på att all slags oro är...obefogad.
Enligt Adams skapade Van Gelder sitt eget problem.
Han har nervsynapsskador.
Som om hans hjärna kortslutits. Inte konstigt att han är psykotisk.
McCoy här. Mottaget och förstått. Men vi har fortfarande lite tvivel.
-Kan ni berätta mer? -Inte precis.
När tänker ni stråla upp igen?
Jag tror att vi övernattar här.
Nej!
Och ni fortsätter att höra av er var fjärde timme?
Ja. Kirk, slut.
Nej! Låt dem inte göra det.
Ni måste varna er kapten. Nej.
Låt honom inte stanna!
Nej! Ingen hypo! Snälla, ingen hypo.
Jag försöker låta bli att göra motstånd.
Jag ska försöka. Men ni måste lyssna.
Varna er kapten. Dr Adams...
Dr Adams...
-...ska förgöra... -Förgöra? Hur? Vad?
Som...döden.
Enterprises loggbok, sekonden Spock, tillförordnad kapten.
Jag måste med en gammal vulcansk teknik tränga in i Van Gelders hjärna.
Om chansen finns att det hjälper...
Jag har aldrig gjort det på en människa.
Om vi kan titta in i hans hjärna och se det han ser...
Det är något privat för vulcaner.
En del av vårt privatliv.
Hör på mig. Jim Kirk kan vara i riktig knipa.
Funkar det eller inte?
Det kan vara farligt. Förstår du det?
Jag måste skapa tryckförändringar i dina nerver och blodkärl.
Du måste öppna min hjärna.
Låt mig få varna dig, förklara för dig...
Det påverkar inte dig, dr McCoy. Bara personen jag rör.
-Det är inte hypnos. -Jag förstår.
Bra. Värdena planar ut.
Du börjar känna en märklig eufori.
Din kropp svävar.
Jag börjar känna det.
Öppna din hjärna.
Vi glider samman.
Våra hjärnor delar samma tankar.
God kväll.
Vad tyckte du om internerna vi såg här?
Du kunde ha frågat mig i morgon.
-Det gjorde jag inte. -Jag tyckte att de var glada.
-Välanpassade. -Men lite uttryckslösa.
Om du ifrågasätter Tristan Adams metoder...
Jag vill se det där behandlingsrummet. Kände du till teorin bakom?
Ja, men meddela dr Adams dina tvivel...
Om han ljuger får jag inte veta något.
Jag måste se maskinen i aktion.
Eller är det för opraktiskt och ovetenskapligt av mig, doktorn?
-Nå? -Jag kommer.
Vad heter vi?
Vem är vi?
Vi är Simon Van Gelder.
Dr Adams, nervneutraliseraren.
Vad gjorde han med oss?
Han kan omforma alla hjärnor han vill.
Han raderade våra minnen med den. La in sina egna tankar där.
Han förvånades över all kraft det tog.
Vi spjärnade emot. Minns du?
Men vi blev så trötta.
Vår hjärna så tom, så öppen-
-att alla tankar han placerade där blev våra tankar.
Vår hjärna var lika tom som en svamp.
Den behövde tankar.
Tiggde om tankar...tom.
Ensamhet... Så ensamt att sitta där tom.
Längtade efter alla ord från honom.
Kärlek...hat.
Leva...dö.
Sådan plåga att vara tom.
Så tom.
Jag vill inte skada min hjärna.
Kan det göras någorlunda säkert?
Kan du avgöra om strålen skadar mig?
Ja kapten. Jag kan mitt yrke.
Klar? Vi provar minimal intensitet. En sekund eller två.
När du är klar. I en sekund eller två.
Vi har redan provat så länge.
-Inget hände. -Någonting hände.
Ditt ansikte blev helt uttryckslöst.
Prova en harmlös suggestion.
Du är hungrig.
När vi är klara med det här vill jag plundra ett kök nånstans.
Jag satte suggestionen i din hjärna.
Jag sa bara att du var hungrig.
Väldigt effektiv för en apparat som dr Adams skulle överge.
Jag tror att vi ska prova igen.
Välj en ovanlig suggestion, något vi båda kan vara säkra på.
På julfesten. Vi träffades, vi dansade.
Du talade om stjärnorna.
Jag suggererar nu att det gick till på ett annat sätt.
Du lyfte upp mig och bar mig till din hytt.
God jul.
Om din besättning såg dig bära mig hit...
Min besättning har tystnadsplikt.
Men mitt rykte... Jag menar, att ha träffats så här.
Det vore så klart annorlunda om du tyckte om mig.
Vill du att jag fabricerar en lögn?
Och slår in den som julklapp till dig?
Jag föredrar ärlighet.
Nu får Kirk en fullständig demonstration.
Det får inte finnas minsta tvivel i hans hjärna.
Du är vansinnigt förälskad i Helen.
Du ljuger, bedrar och stjäl för henne, offrar din karriär, ditt anseende.
Nej, doktorn!
Smärtan. Känner du den?
Du måste få henne, annars blir smärtan värre.
Smärtan, längtan efter henne.
I åratal har du älskat henne.
I åratal har jag älskat dig.
Du måste fortsätta komma ihåg det.
Och nu är hon borta.
Helen, gå inte.
Jag behöver dig, Helen.
Nu kapten, måste du ta din faser och släppa den på golvet.
Kapten, smärtan tilltar om du inte lyder mig.
Jag...måste...släppa den.
Jättebra, kapten. Verkligen jättebra.
Och nu din kommunikator. Släpp den på golvet.
Kirk till Enterprise.
De har fört dig från rummet.
Du är i din egen hytt nu.
I flera år har jag älskat dig.
Försök komma ihåg. Han placerade allt det i din hjärna.
Kom ihåg. Dr Adams tog kontrollerna från mig.
Minns du smärtan och sen hans röst?
Minns du?
Jag...minns.
Jag minns.
Ventilationstrumman.
Hjälp till. Dra.
Luftkonditionering. Den måste leda till andra trummor och tunnlar.
Du kan krypa igenom här. Den kan leda till kraftkällan.
Kortsluts den stänger den av kraftfältet.
Har du utbildning på hyperkraftkretsar?
Miljoner volt. Rör fel ledning och du är död.
Allt är bättre än Adams behandlingsrum.
Dags för ny behandling?
Snälla, spjärna inte emot.
Smärtan blir bara värre när du tvivlar på mig.
-Du tror fullt och fast på mig. -Jag tror på dig.
-Du litar fullständigt på mig. -Jag...litar på dig.
Utmärkt. Jag gratulerar.
Dr Van Gelder stod på händer och knän och snyftade vid det här laget.
Så glädjande.
Jag är lyckligt lottad som har haft utmärkta objekt att jobba med.
Jag har lärt mig mycket.
Den kvinnliga doktorn. Hon är borta, dr Adams.
Larma vakten genast, Lethe.
Var är hon, kapten?
Jag vet inte.
Vart skickade du henne? Och med vilka instruktioner?
Jag...vet inte.
-Nödkanal D. -Jag kommer inte igenom kraftfältet.
HÖGSPÄNNING
Sätt honom i stolen och hitta flickan.
Kraftfältet är borta. Jag kan skicka dit dig.
Hämta vaktpersonal och följ med ner.
Skicka.
Enterprise, det här är Spock. Kraftfältet har slagits ut.
Kapten?
-Helen, är du oskadd? -Ja.
Det här är inte rätt, kapten. Dr Adams gjorde detta med dig.
Dr Adams?
Behandlingsrummet. Följ mig.
-Kraften gick igång. -Han är död, kapten.
Maskinen skulle inte ha dödat.
Men han var ensam.
Kan ni tänka er en hjärna tömmas av den där?
Utan ens en plågoande som sällskap.
Jag förstår.
Alla sektioner. Säkerhetskontroll, rapportera.
Vi fick ett meddelande från Tantalus-kolonin.
Van Gelder trodde att du ville veta att behandlingsrummet har tömts.
-Utrustningen har förstörts. -Tack.
Det är svårt att tro att en man kan dö av ensamhet.
Inte när man har suttit i det rummet.
Gå ur kretsbanan, mr Spock. Framåt warpfaktor 1.
Uppfattat, kapten. Warpfaktor 1.